Tidigare
Rumpelstiltskin, rädd att sluta som sin fege far.
Pappa! Nej!
En ung pojke leder dig till din son. Pojken blir din undergång.
När du har druckit vattnet kan du inte lämna Landet Ingenstans.
- Vad behöver han tro på? - Mig.
Inuti den väntar vår räddning.
Följ damen, mina herrar.
En shilling ger två i vinst.
Va?
Ta det inte för hårt. Fler har avvisats av damen i kväll.
Hon har varit blyg hela kvällen.
Du lurade mig.
- Snälla, gör inte min pappa illa. - Du får det bättre utan honom.
Nej. Nej!
- Mår du bra? - Det ingår. Nu kan jag inte köpa öl.
- Han tog alla våra pengar. - Ja, men jag löser det, som alltid...
...Rumpel.
Hitåt!
Det var en gång...
- Hur mår hon? - Sämre, tyvärr.
- Överlever hon om jag räddar magin? - Inte nog med det.
I så fall räddar du oss alla. Men då måste du verkligen tro.
- Jag vet. - Bra, för tiden är knapp. Följ med.
Bröder, i kväll vaknar drömmen om Landet Ingenstans ur sin slummer.
I kväll fullbordar den sanna troendes hjärta sitt öde, och därmed vårt öde.
I kväll räddar Henry magin!
Trots våra tvister kan jag alltid räkna med dig.
Till skillnad från de andra. Du hade rätt. De är en belastning.
Var är de?
Pan sa att Neal lever och Emma svalde betet. Bortkastad tid. Förlåt.
Han lever. Pan ljög inte. Min son finns här på ön. Jag har sett honom.
Såg du honom och gick därifrån? Han kan ju veta hur man lämnar ön.
- Det tar vi när vi har hämtat Henry. - Du döljer något.
Det enda du behöver veta är att nästa gång vi ses så ger jag honom Henry.
När far och son återförenas.
Vad är det här för ställe?
Då så... De här trevliga damerna ska passa dig ett tag.
- Du måste vara pojken. Kan du spinna? - Vi lär dig.
- Jag vill inte stanna här. Snälla! - Jag skaffar jobb. Sen ses vi igen.
Vi kan ses nu. Snälla pappa, lämna mig inte här.
Var inte rädd.
Jag har en present till dig. En vän.
Någon som finns hos dig när jag inte kan göra det.
- Gör den? - Döp den. Namn gör saker verkliga.
Lita på mig. Den skyddar dig.
Jag återvänder innan du vet ordet av. Jag lovar.
Jag ska fråga hur nära Pan vi är.
Jag vill inte överraskas av de vilda pojkarna.
- Ni har visst begravt stridsyxan. - Begravt? Jag vet inte det...
- Vi har åtminstone lagt den åt sidan. - Så du tänker stanna här?
Jag avskyr tanken på att lämna dig, men David dör om vi reser ifrån ön.
- Ger du upp? Familjer ska hålla ihop. - Det är omöjligt.
Du kanske har smittat av dig på mig, men det tror jag inte på.
Ska det här vara en räddningspatrull?
- Vad gör ni här? - Chansen är större att vi lyckas.
Pandoras ask. Den fångar Pan för alltid när locket öppnas.
Du sa inte att pappa var med henne.
- Är din pappa den onde? - Ja, och han får inte träffa Henry.
Henry ska bli hans undergång. Han är här för att döda honom.
Var det därför du inte ville hitta Neal? För att han skulle röja dig?
Jag har bara försökt skydda Henry från Pan.
Det går ihop. Du försvann innan vi var säkra. Du ville nå Henry först.
- När han var ensam. - Och sen döda honom.
Men det kommer inte att ske. Du måste döda oss alla först.
- Så ung. Han kan spinna för... - ...kungar och drottningar en dag.
- Jag trodde inte att jag hade talang. - Du kan bli lärling hos vem du vill.
Om jag kan tjäna pengar kan pappa och jag vara tillsammans.
Rumpel...
- För många vet att han är en skojare. - Och en ynkrygg.
Du måste åka någonstans och bli kvitt din fars namn.
Menar du... ensam?
Bönan öppnar en portal som tar dig långt bort från det här landet.
- Från den här världen. - Du kan börja om, men utan din far.
- Han hämtar mig när han har ett jobb. - Han är på puben.
Han vill inte ha ett jobb. En familj kan vara en stryka men även en börda.
Din far kommer att förbli din börda.
Ni misstar er. Även om pojken blir min undergång skadar jag honom inte.
- Det låter likt dig. - Ni behöver mig.
Jag är mäktigast av oss. Du hade fått min dolk om det gick.
Men du kan ge mig Pandoras ask. Då behöver jag inte lita på dig.
Min son...
Se på mig. Om du försöker utöva magi får du stanna i asken i all evighet.
Då går vi.
Hör på. Du tror dig känna din motståndare, men det gör du inte.
Berätta för mig, då. Vad hände egentligen mellan er?
Peter Pan tillintetgjorde min far.
De hade rätt. Du är här.
Hej, gosse. Jag var trött i fötterna efter jobbletandet.
De hade aldrig spelat Hitta damen.
Rumpel... Kom igen, nu. Rumpel!
- Du skulle söka jobb! - Ingen anställer mig.
- För att ingen litar på dig! - Men det gör du. Eller hur, min son?
Jag vill lita på dig.
Tänk om vi kunde börja på ny kula där ingen känner dig?
Hur då?
Med den här.
Hur fick du tag på den där?
Den bönan kan man tjäna kosing på.
Den är min! Du spelar inte bort den.
Den här bönan kan ta oss till en plats där ingen känner oss.
Där vi kan vara en familj.
- En riktig nystart. - Ja.
Jag litar på dig.
- Vart ska vi åka? - Du måste veta en speciell plats.
Tänk, tänk! Tänk, tänk, tänk, tänk!
- Tänk vackra tankar. Där har vi det. - Vad då?
Som barn såldes jag till en smed. Jag slet och svettades varje dag.
Varje kväll tänkte jag vackra tankar, och drömde om en underbar plats.
Vad hette den?
- Landet Ingenstans. - Då är det dit vi ska åka.
Jag vet inte ens om platsen finns.
- Vi måste prata. - Det bådar inte gott från en kvinna.
David måste kunna lämna ön.
Berätta vad som hände din bror.
Vattnet som botade David är knutet till ön. Om han lämnar ön så dör han.
Men om vi tar med oss vattnet till Storybrooke?
- När vattnet tar slut dör han. - Om det inte finns fler botemedel.
Jaså, nu lyssnar ni på mig? Jag gick ju inte att lita på?
Nej, men jag tar risken.
Som ni kanske minns förgiftades jag av drömskugga av en feg pirat.
Du botades av ett ljus som kräver ett liv. David är inte lika självisk.
Efter min nära döden-upplevelse lärde jag mig om giftet.
Jag kan nog få fram ett elixir.
- Vad begär du för det? - Tja, tjänsten är stor...
Jag förväntar mig en lika stor tjänst i gengäld.
Nej. När vi når Storybrooke ska du rädda David för att det är det rätta.
Är det uppfattat?
Kör till, jag gör som du vill.
Jag går och berättar det för David.
Vi är framme.
Det är dags. Vi hämtar Henry och sticker direkt. Är du redo för Pan?
- Allt är klart. - Går det bra om jag... lånar den här?
Jag förlitar mig inte på mitt vackra utseende.
- Jag, å andra sidan... - Här. Om utseendet sviker.
Nu hämtar vi Henry.
- Får jag använda magi på pojkarna? - Nej.
- Jag gör det. - Minns du formeln?
- Var är Pan? - Jag vet inte.
- Henry? - Han måste vara här.
Hjälp!
- Du är en vuxen. - Jag heter Emma. Jag söker min son.
Wendy? Det är Baelfire.
- Känner ni varann? - Ja, det gör vi.
Är det verkligen du?
Jag trodde inte vi skulle ses igen!
- Jag kom tillbaka för att rädda dig. - För min skull?
Du behövde en familj. Du berättade att dina föräldrar dog.
- Sa du att jag var död? - Hellre det än att du övergav mig.
Vi grejade det verkligen.
Vi kom fram!
- Det ser ut precis som i drömmarna. - Det är vackert.
Landet Ingenstans är speciellt. Bara man tänker något så kan det ske.
Vad vill du äta? Tänk bara på något.
Du kan äta tårta utan att få magknip. Eller svinga dig genom vattenfallet.
- Men bäst av allt: Du kan flyga. - Det är omöjligt.
I Landet Ingenstans är det omöjliga möjligt. Du måste bara tro.
Jag ska visa dig.
Jag förstår inte...
- Jag kunde flyga när jag var barn. - Man kanske måste vara barn för det.
Hur kan jag ha glömt? Självklart!
Älvstoft. Till och med som barn behöver man älvstoft för att flyga.
- Var får vi tag på det? - Det ska jag visa dig.
Wendy, har du sett min son under tiden som du har varit här? Henry?
- Har du en son? - Pan behöver hans hjärta.
- Han har nämnt den troendes hjärta? - Nej.
Tyvärr, han har inte nämnt det.
- Hon ljuger. Var är han? - Stopp. Vad fasen gör du?
Jag känner igen bördan av en lögn. Hon vet var Henry finns.
Stämmer det?
- Ni förstår inte. - Hjälper du Pan?
- Han håller John och Michael vid liv. - Lita på mig. Han sviker det löftet.
- Lita på en man som övergav sin son? - Dina bröder gjorde det.
De litade på någon som heter Belle. Hon fick en ask som besegrar Pan.
- Mår de bra? - För stunden. Och bara om vi lyckas.
Vi räddar John och Michael. Det svär jag på. Men jag behöver din hjälp nu.
Snälla?
Pan sa till Henry att han behöver hans hjärta för att rädda magin.
Det är lögn. Han försöker rädda sig själv.
- Vad menar du? - Pan är döende.
Han behöver hjärtat för att fånga all magi i landet.
Och när han har gjort det blir han odödlig. Allsmäktig.
Och vad händer med Henry?
Det är ett utbyte. När Pan får leva så kommer Henry att dö.
Det var längesen jag klev i land här.
- Vad är det? - En skyddsformel.
Kom nu. Det är dags.
- Hur stoppar vi Pan? - Pan tog Henry till Skull Rock.
Vi stannar och vaktar de vilda pojkarna när de vaknar.
- Hälsa Henry att vi älskar honom. - Säg det själva, när ni återvänder.
Gold kan bota dig i Storybrooke. Vi behöver bara vattnet.
Du gav inte upp.
- Tack. - Det är visst det enda tack jag får.
Vi ses vid skeppet när ni har Henry.
- Lova att åka hem om vi inte kommer. - Vi ska åka hem allihop. Tillsammans.
- Jag är trött. - Snart framme.
Vi kan vila när vi har älvstoftet. Då kan du göra vadhelst du vill.
- Hur ser det ut? - Som vanligt stoft.
Man kan inte se kraften i det, men när man tror så glöder det.
- Vi är framme. - Jag ser bara träd.
Det blir till i blommorna högst upp, närmast stjärnorna.
Blommorna blommar om natten. Stjärnljuset ger älvstoftet magin.
Så här upprymd har jag inte varit sen jag klättrade i träden i drömmen.
Kom, Rumpel, det blir kul.
- Var inte höjdrädd om du vill flyga. - Jag vill inte. Det är du som vill.
Du kommer att vilja det när du ser hur det känns.
Vinden piskar en i håret. Världen ligger under en. Man är helt ensam.
Man är fri.
- Jag skjuter på. - Tänk om jag trillar?
- Jag lovar att du inte gör det. - Tvinga mig inte, pappa. Jag är rädd.
Förlåt, jag blev bara lite ivrig. Vänta här så hämtar jag älvstoftet.
Lova att det inte tar lång tid.
Jag är blixtsnabb. Sen får du se hur underbart Landet Ingenstans kan vara.
Jag vill flyga.
Hallå? Är det någon där?
- Vem är du? - Landet Ingenstans enda invånare.
- Vet du varför jag inte kan flyga? - Du måste tro.
- Det hjälper inte. - För att du inte hör hemma här.
Pappa?
Pappa? Pappa!
Det är Henrys skoavtryck. Wendy hade rätt, de är här.
- Gick det bra? - Jag tror det.
- Pan har kastat en skyddsformel. - Den måste gå att bryta.
- Försiktigt! - Pans magi är alldeles för stark.
I alla fall för dig.
- Hur gjorde du? - Formeln hindrar alla med en skugga.
- Du har ingen skugga. Det var sant... - Och det känner Pan till.
Han försöker inte hålla er borta. Han vill locka in mig.
- Han vet att jag inte ger upp. - Du vill rädda Henry.
Du fick min tillit med asken. Nu behöver jag få din.
Hörru!
Bäst att du lyckas, Gold. Annars straffar jag dig värre än Pan.
- Är det uppfattat? - Ett "lycka till" hade räckt.
- Vad gör vi? - Hur blev pappa av med sin skugga?
- Om jag visste hade jag gjort det. - Månen.
- Månen? - Den skapar skuggorna.
- Magi kanske kan blockera den? - Går det ens?
- Kanske. Jag behöver hjälp. - Med magi...?
Den kräver mycket. Vi får väl se om dina lektioner har lönat sig.
Gör som jag.
Här är det. Här ska du rädda magin.
Varför just här?
Landet Ingenstans magi strålar ut härifrån.
- Vad är timglaset till för? - Det visar när magin tar slut.
Det är nästan tomt.
- Är något på tok? - Nej. Följ med mig.
Jag måste göra en sak innan vi kan börja, okej?
Vad är det, Rumpel?
Pappa!
- Jag trodde att något hade hänt. - Nej då. Jag mår bra, pojken min.
Du behöver inte vara orolig för mig.
Fick du något älvstoft?
- Ja, men det fungerade inte. - Varför inte det?
Jag är inget barn längre. Du hade rätt - vuxna hör inte hemma här.
I så fall... åker vi någon annanstans.
Det viktiga är att vi är tillsammans.
Om det ändå vore så enkelt. Jag faller tillbaka i gamla vanor.
Jag kan aldrig vara den far som du behöver. Jag är för svag.
Jag förstår inte.
Vad är det du säger?
Det finns ett sätt för mig att stanna och få älvstoftet att låta mig flyga.
- Precis som jag kunde som barn. - Hur då?
Genom att släppa det som håller mig tillbaka. Dig.
- Hjälp! Ett monster! - Det är inget monster, utan en vän.
När jag släpper dig så blir den en del av mig.
- Låt honom inte ta mig! - Jag måste tro att jag är ung igen.
- Det går inte om du är här. - Hjälp mig!
Ett barn kan inte ha ett barn. Tyvärr, så är det. Kämpa inte emot.
Du får det bättre utan mig. Jag är inte skapt för att vara pappa.
Nej!
Hej, gossen. Har du en present?
- Var är Henry? - Mitt barnbarnsbarn?
Du har inte berättat för dem vem jag är. Inte ens för din son. Varför?
- Du är bara en ynkrygg i mina ögon. - I så fall hade jag legat i asken nu.
Tvivlar du på mig? Är jag här bara för en pratstund?
Nej, jag ville träffa dig igen och ge dig en sista chans.
Stanna hos mig. Släpp det här.
Låt oss börja om.
Tror du att jag vill vara hos dig? Att jag någonsin kan förlåta dig?
Jag är besviken. Efter så lång tid hade jag väntat mig mer förståelse.
Du gjorde samma sak mot din son. Du bytte Baelfire mot dolkens makt.
Jag bytte dig mot ungdom. Vi är lika.
- Vi är inte det minsta lika! - Jo. Det är inget att skämmas över.
- Vi var inte lämpade att vara fäder. - Jag ångrade att jag lämnade min son.
Jag har letat efter honom hela livet. Och vad gjorde du? Du glömde mig.
Jag glömde dig aldrig! Varför valde jag namnet Peter Pan?
- Inte för att du bryr dig om mig. - Men det gör jag.
Du behöver bara lägga ner asken så får du se att det är sant.
Vi kan börja om på nytt, tillsammans. Precis som vi hade planerat.
Jag tänker absolut börja på ny kula. Men inte med dig.
- Jag förstår inte. - Du har den inte.
- Du bytte ut dem. - Följ damen. Du tror inte nu heller.
I Landet Ingenstans får man allt om man tänker på det.
Även en förfalskning.
Men den äkta... Tja, låt oss se vad den förmår.
Nej!
Förlåt, Rumpel. Du hade din chans. Valet var ditt.
Se så.
- Vad hände med bönan? - Han använde den och lämnade mig.
- Det är bäst så. - Jag är ensam nu.
Du har oss. Det här är alltid ditt hem. Vila nu.
- Det hjälper. - Sen kan vi spinna. Var är dockan?
- Jag tappade bort honom. - Vi gör en ny. Han kan få samma namn.
Nej. Peter Pan är borta för alltid.
Det här såg jag aldrig i drömmarna.
Det beror på att det inte existerade. Det skapades när du stannade här.
En jättedödskalle? Praktfull. Vad är timglaset till för?
Det skildrar magin som låter dig stanna kvar här och förbli ung.
- Vad händer när sanden rinner ut? - Då förlorar du din ungdom och dör.
- Skulle inte jag vara ung för evigt? - Barn ska besöka landet, inte bo här.
Du är den första som försökt stanna. Du bryter mot reglerna.
Alla regler kan brytas, särskilt här. Jag skapade platsen utan en tanke.
Det måste finnas ett sätt och i så fall ska jag hitta det.
Jag tror.
Det är dags, Henry. Dags att rädda magin. Att rädda Landet Ingenstans.
- Vad behöver jag göra? - Du måste ge mig ditt hjärta, Henry.
- Du menar... att jag måste tro? - Nej, Henry.
Du måste ge mig ditt hjärta.
- Men, vad händer med mig? - Du blir den största hjälten av alla.
Du kan säga sanningen. Jag vet att all magi har ett pris.
Jag skulle aldrig ljuga för dig. Du har rätt. Det har sitt pris.
Du måste stanna på ön med mig. Landet Ingenstans blir ditt nya hem.
- Är det inte värt den uppoffringen? - Hjältar måste göra uppoffringar.
- Det har min familj lärt mig. - De skulle vara stolta över dig nu.
Är du beredd? Då hjälper jag dig.
Henry, vänta! Lyd inte Pan.
- Pappa. Du lever. - Ja. Hör på... Pan ljuger för dig.
Roligt att se dig också, Baelfire. Och Räddaren, och den elaka drottningen.
Henry, han vill skada dig.
Nej, hjärtat kommer att rädda magin. Det kommer att rädda er alla.
Nej, det gör det inte. Det här handlade aldrig om magin.
Du måste tro på oss. Pan vill bara rädda sig själv.
- Det stämmer självklart inte. - Jo. Pan kan bara leva om du dör.
De försöker hejda din tro, Henry. Kom ihåg att alla hjältar prövas.
Henry. Jag vet hur hjältedåd ser ut, och det här är inget sånt.
- Varför skulle de ljuga? - Vuxna gör det. Det vet du bäst.
- Du måste tro oss. - De struntar i Landet Ingenstans.
De vet att om du räddar det blir du kvar här. De är bara själviska.
- Henry, du måste lita på oss. - Bara jag har varit ärlig mot dig.
Bara jag har trott på dig. Det här är ditt val. Inte deras.
Men du måste välja nu. Tiden rinner ut.
- Vi tror på dig. - För vi älskar dig.
- Mer än något annat. - Jag älskar er också.
Men jag måste rädda magin. Förlåt.
Nej!
Henry!